(untitled) (Сучасні Проблеми Металургії, 2020)
Серйозне скорочення лабораторних і дослідно-експериментальних досліджень можна здійснити шляхом розробки нових моделей термічної обробка металу на основі застосування багатопроцесорних обчислювальних комплексів. В даній роботі розглядається проблема розробки моделі теплової обробки металів на основі багатопроцесорних систем. Отриманий метал застосовується для виготовлення високоміцних кріпильних виробів методом холодного об’ємного штампування без завершуючої термічної обробки. В основу моделі покладено спосіб термічної обробки металу з низько- й середньовуглицевих сталей, призначених для холодної висадки. Застосування моделі має на меті поліпшення технологічних властивостей заготовок за рахунок забезпечення високої дисперсності й однорідності структури зразка за усією площиною його перерізу. Технічний результат, який досягається при впровадженні запропонованої моделі, полягає в тому, що забезпечується висока дисперсність і однорідність структури зразка. Технологічний процес термічної обробки сталі характеризується високою продуктивністю, малим енергоспоживанням, поліпшеними експлуатаційними характеристиками. Застосування установки для реалізації режиму сфероїдизуючого відпалу зумовлює рівномірний розподіл глобул цементита у ферритной матриці, а значить забезпечує необхідні механічні властивості металу для його подальшої холодної деформації. Програмні засоби багатопроцесорної обчислювальної системи дозволяють контролювати температурні режими, як за усією площиною перерізу зразка, так і за його довжиною. Контроль таких температурних режимів здійснюється в центрі площини перерізу зразка. Проведено експериментальні дослідження термічної обробки металовиробу. Для випробування функцій запропонованої моделі було проведено декілька експериментів, коли дріт діаметром 20 мм із сталі 20Г2Г піддавався термічній обробці. Експериментальні дослідження показали, що метал, зберігаючи необхідну твердість, має необхідні властивості еластичності. Крім того, проведені експерименти показали, що початкова структура сталі певним чином, впливає на подальше структуроутворення та механічні властивості матеріалу.